Definisjoner

**3.0 Definisjoner**
Her vil vi definere, avklare og avgrense begreper som vi bruker i oppgaven. Vi vil også si noe om hvor definisjonene er hentet fra.  Det er mange meninger og synspunkt med hensyn til definisjoner av LMS og hensikten med LMS i et utdanningsperspektiv. Men hva er egentlig et LMS, hva hadde vi før LMS og hvorfor har vi LMS i utdanningsinstitusjoner i dag?
 * 3.1. LMS**

 Det brukes også andre benevnelser på et slikt verktøy og det er bl.a.: Nettbasert læringsmiljø, virtuelt klasserom, virtuelt læringsmiljø eller Virtual Learning Environment (VLE).
 * Hva er et LMS?**
 * "**En digital læringsplattform eller et LMS (Learning Management System) er et helhetlig dataverktøy for å ivareta og håndtere en rekke administrative, organisatoriske og pedagogiske funksjoner på en skole" (Veierød,D og Kure,B, 2006)

media type="youtube" key="gC6QnSEChss" height="308" width="377" align="center"

Her er en definisjon, som er dekkende og som forklarer godt hva et LMS er: "**Et LMS** er et utvalg av verktøy for å støtte læringsaktiviteter og administrasjonen av dem. Verktøyene er teknisk integrert i en felles omgivelse med en felles database, og har derfor delt tilgang til dokumenter, statusinformasjon og annen informasjon. De er videre presentert gjennom et enhetlig webbasert brukergrensesnitt, hvor de opptrer visuelt og logisk konsistent overfor brukeren" (Uninetts ABC LMS, 2005 som det henvises til i Udir, 2006). De verktøyene som LMS forener skal bl.a. kunne støtte ulike former for kommunikasjon, koordinering av arbeidsprosesser, samhandling, samarbeid, vurdering, brukeradministrasjon, rettighetsstyring og produksjon, organisering og tilrettelegging av læringsressurser. Noen LMS har også database for lagring, gjenfinning, gjenbruk og flerbruk av læringsobjekt" (Veierød,D og Kure,B, 2006) . Alle disse verktøyene kan man skaffe seg enkeltvis på andre måter, enten kommersielt eller som open source istedet for å anskaffe en verktøykasse, som LMS opprinnelig er.

I Norge kjenner vi til LMSer som Fronter, It´s learning, og Moodle (open source).

Tim Berner Lee, som gjennom sitt arbeid ved CERNvar med på den første utviklingen av world wide web i 1989 hadde følgende visjon:"The original thing I want to do, was make it a colloborative medium, a place where we (could) all meet and read and write" (sitert i Carvin, Richardson, 2009).
 * Hva hadde vi før LMS?**

I 1993 gikk Internett over fra tekstbasert og nummerbasert søkeverktøy for et fåtall mennesker til en fargerik, grafisk verden av informasjon for massene. Vi fikk innføring av web browser og det var nå millioner av mennesker på nett for å lese og/eller "surfe" etter informasjon, underholdning og etter hvert handle i webshops. Adgangen til nettet utvidet seg og spredte seg raskt, men den originale ideen til Lee var ennå ikke oppfylt fordi man måtte kunne html koding og ftp protokoller for å kunne publisere noe selv på nettet og dette krevde en viss kompetanse.

På slutten av 1990 tallet hadde mange Universiteter, høyskoler og noen grunn- og videregående skoler fått på plass en basis IKT-infrastruktur med Internett-tilgang, datamaskiner for ledelsen, lærere og studenter/elever og det å sende e-post var godt innarbeidet. "Ved å ta i bruk Digitale læringsplattformer, kunne skolene/institusjonene nå tre inn i "web-alderen" (Li og Toska, 2007).

RFK tok i 2002 i bruk LMS, it´s learning, for å få nye typer verktøy og tjenester som gjorde det mulig å kommunisere bedre og organsiere læringsmiljøet på en mer strukturert måte.

LMS som system har fått en sterk markedsmessig stilling og fra Program for digital kompetanse: "innen utgangen av 2008 skal alle grunn- og videregående skoler ha en infrastruktur av høy kvalitet og alle skal benytte digital læringsplattform integrert i undervisningen (Veierød,D og Kure,B, 2006).
 * LMS i utdanningsinstitusjoner i dag**

Fra 2002 og fram til i dag har Rogaland fylkeskommune (RFK) og de 30 videregående skolene økt aktiviteten på it´s learning i betraktelig stor grad. Det er per i dag ca. 24 000 brukere hvorav ca. 2500 ansatte i RFK og siste måneden har ca.19000 vært pålogget og med opp til 3500 - 4000 samtidige brukere gjør at vi som fylket har relativt størst aktivitet på LMS i landet. Det er derfor et poeng i å bruke Rogaland fylkeskommune i denne oppgaven.Fra å være et verktøy for relativt få ivrige lærere er det nå i dag i bruk av tilnærmet alle pedagogisk ansatte i fylket. RFK har arrangert flere kurs i pedagogisk bruk av IKT og deriblant pedagogisk bruk av it´s learning og vi er nå i gang med poenggivende nettbasert videreutdanning innen pedagogisk bruk av IKT, som det er skrevet mer om i kapittel 4.Adapsjon av ny teknologi. I tillegg har mange ansatte i Rogaland fylkeskommune erfaring med nettbasert undervisning både for videregående og teknisk fagskole og vi har bl.a. Nettskolen i Rogaland.

 Web 2.0 som begrep ble første gang lansert i 1999 av Darcy DiNucci i artikkelen "Fragmented Future" der hun blant annet skriver //"The Web we know now, which loads into a browser window in essentially static screenfuls, is only an embryo of the Web to come. The first glimmerings of Web 2.0 are beginning to appear, and we are just starting to see how that embryo might develop. The Web will be understood not as screenfuls of text and graphics but as a transport mechanism, the ether through which interactivity happens. It will appear on your computer screen, on your TV set your car dashboard your cell phone hand-held game machines and maybe even your microwave".// Begrepet er også nært knyttet til Tim O`Reilly og O`Reilly Media og MediaLive Internationalsom i 2004 arrangerte en av de første Web 2.0-konferansene. I artikkelen What Is Web 2.0 fra 2005 utdyper O`Reilly begrepet Web 2.0 ytterligere. I videosnutten til høyre kan du høre media type="youtube" key="CQibri7gpLM" height="214" width="255" align="right"Tim O`Reilly forklare Web 2.0 som begrep, mens videoklippet til venstre gir en mer utfyllende forklaring av begrepet Web 2.0.
 * 3.2** **Web 2.0**

media type="youtube" key="nsa5ZTRJQ5w" height="194" width="230"

media type="youtube" key="J4yApagnr0s" height="248" width="302" media type="youtube" key="dGCJ46vyR9o" height="252" width="305" Michael Wesch gir oss i denne lange og svært så inspirerende forelesningen over til venstre endel tanker omkring Web 2.0. Over til høyre vises "A vision of students today" som er en klassiker som innledning til Web 2.0.

Web 2.0 som begrep er litt diffust og kan være vanskelig å forklare. Det er ikke snakk om ny versjon av World Wide Web (Internett) men mer en viderutvikling og kulturendring av nettet. Populærnavn på Web 2.0 er nye internett-tjenester, sosiale nett-tjenester eller sosial web. Hovedprinsippet i Web 2.0-verden er at aktiv deltagerstyring er nødvendig for drift og ekspansjon av de ulike Web 2.0-applikasjonene. Sånn sett er den kollektive intellligensen grunntanken i og en forutsetning for Web 2.0. Stikkord for Web 2.0-verktøy er at hver enkelt deltager selv produserer og legger produkter ut på nettet. Man skaper, deler og distribuerer selv både informasjon og ulike typer medieinnhold. Det gjelder både ved produksjon og ved å legge produktene ut på nett. Samtidig er det en trend ved at man ønsker å eksponere seg, enten sin private sfære eller stoff relatert til jobb eller fag. Det blir en dreiing fra konsumenter av nett-tjenester til mer aktive mediebrukere. Web 2.0-brukere er i et sosialt fellesskap der hver bidragsyter skaper, utvikler og vedlikeholder tjenesten, og således holder denne i gang. Folksonomi brukes mer som begrep enn taksonomi når det gjelder å organisere informasjon. Det vil si at det er brukerne som bestemmer relevansen av informasjon på nett istedenfor en redaksjon. Denne knol skrevet av Svend Andreas Horgen gir en god beskrivelse av Web 2.0-begrepet. Knol er i seg et Web 2.0-verktøy. Kanskje en konkurrent til Wikipeida? Det vil tiden vise.

I følge nyhetene på TV2 17.10.2009 sier trendforskere at den oppvoksende generasjonen tilhører G-generasjonen der G står for generøs. Denne artikkelen fra Trendwatching.com omtaler dette fenomenet. G-generasjonen er således en del av eller videreutvikling av Web 2.0-tankegang. I rapporten Nye nettfenomener staten og delekulturen// fra 2008 utarbeidet i samarbeid mellom forsknings- og kompetansenettverk for IT i utdanning(ITU ) og institutt for medier og komminikasjon(IMK ) på oppdrag fra Fornyings- og administrasjonsdepartementet(FAD ) er ungdommens bruk av nye internettmedier grundig undersøkt.

De ulike Web 2.0-verktøyene har lav brukerterskel og er lette å komme igang med. Det finnes et utall av Web 2.0-applikasjoner og mengden av verktøy øker stadig. De vanligste, mest kjente og mest brukte, og de som er tatt med i undersøkelsene og intervjuene til denne prosjektoppgaven er kort omtalt nedenfor. Dette er også gjort fordi disse er mest utprøvd i pedagogisk sammenheng og de gir et bra innblikk i hovedtrekk og ide med Web 2.0-verktøy. De fleste Web 2.0-applikasjonene lar seg kombinere og hyperlinke opp mot hverandre, og linke opp mot LMS.

Facebook er et nettsamfunn og sosialt nettverk der brukerene oppretter profiler og kan kommunisere med hverandre ved å legge ut tekster, meldinger, bilder, filmer, mm. På verdensbasis er det over 100 millioner brukere. I Norge over 1.5 millioner brukere. Tilsvarende norske nettsamfunn er Blinkog Nettby. Den ekstreme veksten av Facebookbrukere viser noe kraften i Web 2.0-verden, men og konsekvenser på godt og vondt. Populariteten skyldes at selve applikasjonen har lav terskel for å komme igang og er brukervennlige. Facebook er et eksempel på selve grunnideen med Web 2.0-verktøy. Hvem som helst kan delta og bidra, og det foregår en utstrakt samhandling på kryss og tvers. I utgangs-punktet er Facebook ikke kommersielt men deler er likevel reklamefinansiert. Bruk av nettsamfunn er i dag en viktig kommunikasjonsform mellom brukerne.

Den mest brukte Web 2.0-applikasjonen er trolig Wikipedia som deler av denne innledningen om Web 2.0 er hentet fra. Wikipedia er et gratis flerspråklig, internasjonalt og internettbasert encyklopedi. Wikipedia er også et eksempel på en [|wiki], noe som innebærer at alle og enhver kan legge inn eller redigere innhold. Pr.mai 2009 har Wikipedia over 14 millioner artikler på over 200 språk. Til tross for at hele wikipedia er bygget av frivillige bidragsytere (wikipedianere) holder Wikipedia forbausende høyt presisjonsnivå og er helt på høyde med velrennomerte og kommersielle aktører, og er i dag et av de mest brukte og siterte oppslagsverk. Selve grunnideen med wiki gjør at det er lite problemer med hærverk og sabotasje, og at slikt oppdages og rettes opp raskt av utallige wikipedianere. Ning er en lukket variant av wiki som er mer et lukket sted for å skape et eget sosialt nettverk. Del&bruk er et ningnettverk for pedagoger som er opptatt av den digitale skolen. På forsiden til Del&bruk står det "//Et nettverk for lærere, pedagoger, forskere, byråkrater, bibliotekarer og andre med interesse for sosial web, IKT og skole. Del, øk og bruk din digitale kompetanse. Sammen er vi smartere//!". Medlemstaller har økt jevnt og trutt siden oppstarten i februar 2009 og er i dag rett i underkant av 3000 medlemmer. Veien fra ide til handling og gjennomslag er kort i en Web 2.0-verden.

Ning-nettverk som Del&bruk er et godt eksempel på hvilken kraft og gjennomslag Web 2.0 kan ha. Nettverket består hovedsaklig av mennesker som er genuint opptatt av utdanning og den digitale skolen. Aktiviteten er stor og diskusjoner og innspill mange. Spørsmål, innspill eller kommentarer som legges ut følges raskt opp, og dersom man f.eks. trenger hjelp til noe teknisk eller pedagogiske så er det kjapt noen på banen. En slik form for samhandling er unik i utdanningssektoren og er av stor betydning for å utprøve tekniske ting såvel som mer innovative pedagogiske og fagdidaktiske aspekter. Del&bruk er således en viktig aktør i den digitale skolepolitiske debatten.

Andre populære Web 2.0-applikasjoner er YouTube som er et nettsted der brukerne kan laste opp, vise og dele filmer og filmklipp. YouTube er i dag et av de mest populære Web 2.0-verktøyene men er nok for de fleste å regne som underholdning og opplevelse. Flickr er et annet tilsvarende nettsted for deling av fotografier på samme måte Picasa er Google sin variant av slike nettalbum.

Blogg er en kortform av de engelske ordene web og log. // Det er et nettsted der en forfatter kan publisere en eller annen form for innhold og der hvem som helst som leser innholdet kan kommentere dette. Rent teknisk vil blogginnleggene legge seg systematisk eller kronologisk gjerne med de nyeste innleggene øverst. På bloggen er det gjerne lagt ut profilinformasjon og det kan personifiseres med bilder, informasjon, følgere, bokmerker, pekere og annet. Sånn sett minner den om og har nok mye overtatt personlige websider som for ikke mange år siden var mer vanlig. En blogg kan være satt opp individuelt eller for en større gruppe. Denne publiseringsformen kan enkelt tilpasses individuelle behov. De ulike bloggløsningene har alle enkel publisering og kommentering som fellesnevner, noe som bidrar til å senke terskelen for aktivitet. Det at bloggene publiseres på [|webben] fører dessuten til en bevissthet om at man skriver for en mottakergruppe, noe som er et viktig skille mellom blogger og papirbaserte dag- eller prosjektloggbøker. Blogger forutsetter aktive brukere i produsentrollen, og er normalt knyttet til én eller et lite antall personer som legger inn poster på en nettside. Mye tyder derfor på at disse kommunikasjonsløsningene kan være godt egnet for differensierte opplegg, der deltakerne kan delta på ulike nivå, men samtidig ha innsyn i hva andre holder på med. Twitter er en form for "miniblogg" der brukerene kan legge ut tweets som er små tekstbaserte meldinger på inntil 140 tegn og der man åpent kan følge med på ønskede twittrere.  I forlengelsen av LMS og Web 2.0 ligger kanskje fremtiden, som vil være formet som Google wave. En bølge er delvis en samtale og delvis et dokument. De som jobber sammen kan arbeide sammen i et rikt format, med bilder, videoer, kart og mer. En bølge er delt. Enhver deltager kan svare hvor som helst i budskapet, redigere innholdet og legge til deltagere på et hvert punkt i prosessen. En kan spille tilbake bølgen for å se hvem som sa hva og når. En bølge er levende. Når bølgen er levende kan deltagerne ha raskere samtaler, se, redigere og interagere her og nå.

I pedagogisk sammenheng er bruk av Web 2.0-verktøy ikke særlig utnyttet. Fenomenet som sådann er forholdsvis nytt og bortsett fra entusiaster og ildsjeler så har Web 2.0-kulturen ikke etablert seg nevneverdig enda. Undersøkelsene og intervjuene som er analysert og kommentert i kap.4 tror vi gir et representativt bilde av status i norsk skole i dag, fra grunnskolenivå til høgskolenivå. Nyere forskning, for eksempel ITU Monitor 2009-Skolens digitale tilstand bekrefter dette.

 I diskusjoner omkring LMS og Web 2.0 nevnes ofte at LMS er et "lukket" læringsmiljø, og Web 2.0 er "åpent". Når LMS defineres, snakker en ofte om tilgangskontroll og passordregulering. Det vi si at LMS krever at en er registert bruker, og at en er inkludert i en database som regulerer brukerens tilgang til systemet, og som definerer brukerens rolle. Det er kun hvis en har passord og brukeridentitet i denne databasen at en får logget på. I tillegg avgjør rollen til brukeren hvilke rettigheter en har, og hva en kan se og gjøre. Strukturen en finner i disse systemene, reflekterer ofte strukturen på en skole, dvs. at lærere har større rettigheter enn elever, og at strukturer som klasse, årskull, utdanningsprogram osv. avgjør tilhørighet i ulike grupper. (Vi går ikke inn på åpen kildekode i noen særlig grad. Dette ligger utenfor oppgavens område.)
 * 3.3 Åpent og lukket læringsmiljø**

Web 2.0 blir til sammenlikning ofte kalt "åpent". Det er mulig å tilgangsbegrense både Blogg og Wiki og andre typiske Web 2.0 tjenester, men det gjøres i mindre grad. Det vil si at innhold som produseres ligger "åpent" og søkbart. Ofte er det også slik at andre kan kommentere og reagere på innhold. I "Web 2.0 Storytelling, Emergence of a New Genre" legger Alexander og Levine frem Web 2.0 //historiefortelling //som// en ny //sjanger.// De hevder at det som skiller Web 2.0 fra andre typer innhold på Internett er mikroinnhold og sosiale media. Mikroinnholdet er små innlegg på blogger, multimedia, YouTube-videoer og så videre, som er lenket sammen i et nett av mening. Dette innholdet er, i følge Alexander og Levine, "organized around people rather than the traditional computer hierarchies of directory trees." (2008) Slik blir strukturen i et slikt åpent Web 2.0 nettverk ganske anderledes enn et lukket miljø i et LMS.

Allikevel må en være forsiktg med å lage for strenge kategorier. Det er for eksempel mulig å bruke ePortfolio i it's learning som ligger fritt tilgjengelig på Internett, om brukerne og administratorne ønsker det. I tillegg finnes det muligheter til å kombinere mange ulike Web 2.0 verktør med LMSet ved hjelp av ulike typer lenker osv. Når det gjelder Web 2.0 kan en si at Google-dokument ofte brukes "lukket", der bare de som er invitert kan lese og arbeide på dokumentet. Slik er ikke åpent og lukket egentlig nøyaktige definisjoner på ulikheter mellom LMS og Web 2.0, men omtrentlige definisjoner som lever som vanlige oppfatninger om at "slik er det".

 Et meget viktig element ved LMS og Web 2.0 er den typen samarbeid som det legges til rette for. Her gjør vi kort rede for tre arbeidsformer som Morten Flate Paulsen legger frem i boken //Kooperativ frihet som ledestjerne i nettbasert utdanning (2007).// Paulsen definerer tre begreper //individuell læring, kollaborativ læring// og //kooperativ læring. Individuell læring// gir i følge Paulsen stor individuell frihet, men begrenset tilknytning til et sosialt miljø. //Kollaborativ læring// krever deltagelse i et sosialt læringsmiljø, men begrenser den individuelle fleksibiliteten. Studenter og elever er avhengige av hverandre for å samarbeide. //Kooperativ læring// oppstår i læringsmiljøer som legger vekt på individuell frihet, gode muligheter for interaksjon mellom studentene og tilgang til felles læringssressurser. Den kooperative samarbeidsformen er sterkt knyttet til frivillighet og tiltak som fremmer samvirke i et læringsfelleskap. (2007,s. 20) Et morsomt og rørende eksempel ble nevnt av Will Richardson på Sandvikakonferansen Del og Bruk 2009. En ung gutt bruker Youtube som læringsarena på eget initativ ved å laste opp en video han har laget. Han ber om råd og veiledning fra andre brukere av Youtube til å løse et problem han har med et verktøy som skal lage gnister. Ny teknologi møter gammel teknologi på en morsom måte, som kan illustrere åpent læringsmiljø:

media type="youtube" key="JuFsDN8dsJU" height="265" width="320" align="center"

LMS sin faste struktur vil føre til at den dominerende samarbeidsformen vil være individuell og kollaborativ. I et LMS kan en ikke studenter alltid velge fritt hvem de vil jobbe sammen med, og oppgavene som legges frem vil ofte ikke være basert på frivillighet, men inngå som en del av et avtalt utdanningsløp. I Web 2.0 verdenen ser en mange eksempler på frivillig deltagelse i åpne, kooperative læringsfelleskap og Del & Bruk er et slikt eksempel. I en slik forstand er LMS også lukket.

LMS kan allikevel by på mange muligheter for samarbeid, og også innenfor systemet, en stor grad av åpenhet. Hvis administratoren og læreren som delegerer rettigheter i systemet, åpner opp for utstrakt samarbeid og delegerer rettigheter til brukere med færre rettigheter, oppleves LMS som mer åpent. Brukerne innenfor systemet kan samarbeide friere og får også sjansen til å bidra i produksjon av elementer i systemet. Slik avhenger åpenhet i LMS av at administratorer og lærere har kunnskaper om hvordan en skal delegere rettigheter. I tillegg er det slik at Web 2.0 blir mer integrert i fremtidens LMS. Denne illustrasjonen viser at målet til it's learning er at lærere og de lærende skal få en større mulighet til å "designe" sitt læringsmiljø i fremtiden ved å inkludere tredje-parts-komponenter og Web 2.0 elementer på en måte som gir mange fordeler:

  PLE (Personal Learning Environment)/ PLN (Personal learning network)er et system for e-læring og tar utgangspunkt i ansvar for egen læring tankegangen.
 * 3.4** **PLE/PLN**

Begrepet PLE kan tolkes på denne måten: > **L**earning - læringsbegrepet i livslangt perspektiv, ikke kun knyttet til skole og undervisning. > **E**nvironments - omgivelser for læring, med andre ord, som er spesielt tilpasset den enkelte bruker Når vi snakker om PLE så refereres det vanligvis til digitale læringsressurser, og i dag spesielt til Web2.0 ressurser, for å utnytte de muligheter for læring som finnes (Uninett ABC PLE).
 * **P**ersonal - det er en personlig læringsomgivelse. Det indikerer at den er tilpasset den enkelte bruker. Dette sier riktignok ingenting om hvorvidt brukeren selv må ha tilrettelagt den, eller om noen andre kan ha gjort det for ham.

"PLE`s are based on the context that the learning will take place in different context and situations and will not be provided by a single or learning provider" (Graham, Attwell, 2001) (Hart, Janett, 2009)

Eleven selv må ta ansvar for og initiativ til sin læring. Her kan de bruke ulike verktøy blant annet Web 2.0 verktøy, RSS og P2P* til hjelp med innlæringen og de bestemmer selv hvilke verktøy som kan og skal inngå i PLE sin læringsmetode.


 * P2P = Peer to peer, dvs. kommuniserer direkte mellom datamaskiner uten å gå innom en server.

I et sosiokulturelt læringsperspektivligger det at læring er grunnleggende sosial og innebærer deltagelse i et praksisfelleskap. Læring er sosial i den forstand at kunnskap om et spesielt tema ofte er distribuert mellom deltakerne i et slikt felleskap. I tilleggg er læring mediert, det vil si at at de redskapene vi har tilgang til og som vi bruker til å forstå omverdenen med, er preget av den kulturelle og historiske sammenhengen de har oppstått i. Slik vil budskapet ikke være "nøytralt" men preget av medieringen, det vil si, hvordan og hva det blir formidlet gjennom.
 * 3.5 Sosiokulturelt læringsperspektiv**

Slik sett vil det digitale mediet en formidler kunnskap igjennom påvirke budskapet, så det er ikke likegyldig om en bruker LMS eller Web 2.0 i et slikt perspektiv. I lys av diskusjonen om åpne eller lukkede læringsmiljøer i 3.3 kan en si at det i hvert fall er viktig hvilket læringssyn den som leder læringsprosessen har. I tillegg er det viktig at læreren eller lederen har digital kompetanse.

 Ola Erstad (2005) argumenterer for at digital kompetanse er et begrep som inneholder flere dimensjoner. Han bryter kompetanse ned i ferdigheter, kunnskaper og holdninger, for å synliggjøre disse ulike dimensjonene. Med bakgrunn i Erstad sin inndeling går Rune Krumsvik videre og definerer digital kompetanse bestående av følgende komponenter: Krumsvik sin definisjon nevner //basal verktøykompetanse// som den første komponenten. Dette betyr at en har en viss teknisk ferdighet når det kommer til IKT. Det å kunne åpne, lukke og lagre elementer, søke og kommunisere, nevner Krumsvik blandt de basale IKT-ferdighetene. Den neste komponenten, //pedagogisk-didaktisk IKT-skjønn// handler om at læreren har kunnskaper om hva IKT tilfører undervisningen: " ...korleis IKT-artefakta i en brei kontekst kan bidra til at [elevane] lærer noko det ikkje hadde lært i det heile teke dersom dei ikkje hadde nytta desse IKT-artefakta." (2007, s. 74) Det vil si at læreren er i stand til å vurdere når han eller hun skal la vær å bruke PC, og hvordan IKT passer inn i et læringsdesign.
 * 3.6** **Digital kompetanse**

Den tredje komponenten går på "å lære å lære" dvs. hvordan en utvikler //læringsstrategie//r. Det å ha læringsstrategier og [|metakognisjon] vil være å forstå hvordan eleven orienterer seg i et mylder av informasjon som finnes på nettet, og hvordan dette kan være en måte elever lærer på. Sentralt innen dette er å lære kildekriktikk, og å være rollemodell for elever. Den siste dimensjonen er digital dannelse. Digital dannelse vil si å ha en forståelse for IKT som kultur-fenomen. IKT har ført til nye kommunikasjonsmønstre: "Den digitale revolusjonen tillet at dei unge byggjer opp ei paralell livsverd i forhold til foreldra og institusjonane som ikkje tidlegare generasjonar har hatt moglegheit til." (2007, s. 88) Å ha digital dannelse vil derfor bety at en forstår //noe// av hvordan denne verdenen fungerer og hvilke konsekvenser en slik ny verden har for samfunnet, skolen og læring.

Denne //kompetansereisen//, for å bruke Krumsvik sitt utrykk, er lang for mange lærere. Og en ser at for å kunne forstå IKT som fenomen i en pedagogisk sammenheng er det ikke nok med bare redskapsforståelse, men en trenger en lang mer kompleks, sammensatt og videre kompetanse.

 Deler av oppgaven handler om sterke og svake sider ved Web 2.0 i forhold til innovative pedagogiske metoder. Innovativ i denne sammenheng betyr å være nytenkende, kreativ, utprøvende og videreutviklende i skolesammenheng, primært i forhold til den videregående skolen. I den enkelte lærers skolehverdag spenner det fra alle fasetter av undervisning til rene administrative oppgaver. Den mest spennende og kreative delen av dette handler om å utvikle undervisningsmetodikk og undervisningsopplegg der ny teknologi prøves ut og ses i sammenheng med mer tradisjonelle metoder. Skjæringspunktet her handler om kulturendring i skolen og læringsutbytte som skal økes. Det handler om å utnytte digitale ferdigheter og kompetanse på ungdommens egne premisser kombinert med den digitalt kompetente pedagog. I denne smeltedigelen befinner både LMS og Web 2.0 seg. I den grad digital fagdidaktikk er etablert som begrep så vil innovative undervisningsmetoder inngå her.
 * 3.7 Innovative undervisningsmetoder **

Christensen(2008, s.128) viser skjematisk hvordan undervisning tradisjonelt har foregått og der begrepet "monolithic technology" er et nøkkelbegrep. Motsatsen her drøftes i kap.5 der "student-centric learning" er sentralt og fokuset er på mer innovative undervisningsmetoder. Tilgang på gratis og fri programvare slik de ulike Web 2.0-verktøyene er er en del av dette bildet.

 I denne oppgaven oppfatter vi begrepet organisasjonsenheter som ulike aktører i fylkeskommunal sektor som har en relasjon til undervisning i videregående opplæring. Fylkeskommunen er skoleeier og har eierstyringen. Formelt er det Opplæringsutvalget i fylkeskommunen som beslutter i de fleste skolerelaterte sakene. Unntaket er større og prinsipielt viktige saker som avgjøres i fylkestinget. Opplæringsutvalget har delegert mye av sin myndighet til Utdanningsdirektøren som leder Opplæringsavdelingen som rent administrativt effektuerer vedtak og gir føringer til de videregående skolene. Vi oppfatter ”utøvende” skoleeier i denne sammenheng som Utdanningsdirektør og seksjonssjefer i Opplæringsavdelingen. Disse vil fungere som overgang og forbindelseslinje i forhold til de folkevalgte på den ene siden og den enkelte skoleledelse på den andre. Når Opplæringsavdelingen rent administrativt fungerer som skoleeier innebærer det å ha dialog og gi presise tilbakemeldinger til de politiske beslutningstakerne når det gjelder effekten av de vedtak som er fattet og de bestemmelsene som er gjort. På samme måte må budskapet bringes videre til den enkelte skole på en klar og ryddig måte. Opplæringsavdelingen med sine seksjoner og fagansatte skal bistå de enkelte videregående skolene og bidra med hjelp og støtte når det trengs. Mellomledernivå i den videregående skolen kan sies å være det funksjonelle nivå i forhold til det pedagogiske personelle og læringsaktivitetene i det enkelte klasserom. Rektor er den naturlige kontaktpersonen og nærmeste medarbeider for avdelingsleder.
 * 3.8 Organisasjonsenheter**

I forhold til prosjektoppgaven handler samarbeid og samhandling mellom ulike organisasjonsenheter om hvordan de ulike aktørene i det beskrevne systemet kommuniserer og hvilken rolle LMS og Web 2.0 spiller i denne sammenheng. Videregående skoler kan defineres som kunnskapsorganisasjoner. Noen er på størrelse med store bedrifter i norsk målestokk, med svært mange elever, mange ansatte og flere utdanningsprogram. Dette betyr at vi har å gjøre med komplekse offentlige kunnskapsorganisasjoner med samfunnsoppdrag i forhold til elevenes læring, utdannelse og dannelse. (ITU, 2009, Oppsummering ITU inspirasjonsseminar for skoleledere )

Til Metode Til Analyse og diskusjon Home